T-1 01715 K16
"Kukoistuskauden Rooman valtakunta ulottui laajalle;
Afrikan erämaista Englannin pohjoisrajalle saakka.
Yli neljännes maapallon asukkaista eli ja kuoli...
Caesareitten vallan alla.
Talvella 180 keisari Marcus Aureliuksen 12-vuotinen taistelu...
Germanian barbaariheimoja vastaan oli loppumaisillaan.
Rooman voiton ja lopullisen rauhan välillä...
oli enää vain yksi linnake."
"Germaania"
Hyvä herra...
Tervehdys.
Laihoja ja nälissään.
- Eikö vieläkään mitään? - Ei merkkiäkään.
- Miten pitkään hän on ollut poissa? - Melkein kaksi tuntia.
- Taistelevatko he? - Pian nähdään.
Käskin siirtämään katapultit kauemmas!
- Ne ovat liian etäällä. - Etäisyys on oikea.
- Riski ratsuväelle-- - On hallittavissa.
He kieltäytyvät.
Rauhoitu...
Heidän kannattaisi tunnustaa tappionsa.
Tunnustaisitko sinä, Quintus?
Tunnustaisinko minä?
- Voima ja kunnia. - Voima ja kunnia.
Kun annan merkin, päästä helvetti irti.
Ladatkaa katapultit.
Jalkaväki ryhmittyy.
-Jousiampujat valmiiksi. -Jousiampujat!
Nuoletjousiin!
Veljet!
Maximus!
Kolmen viikon päästä olen korjaamassa satoani.
Kuvittele missä tulet olemaan, ja se toteutuu.
Rintama tiiviinä. Pysytään yhdessä.
Jos huomaat ratsastavasi yksin...
vihreillä niityillä, aurinkoa kohti...
älä enää murehdi...
sillä olet tullut Elysioniin, ja oletjo kuollut!
Veljet!
Se mitä teemme eläessämme...
kaikuu ikuisuuteen.
Vetäkää!
Katapultit ovat valmiina!
Sytyttäkää nuolet!
Jännittäkää jouset!
Irti!
Tulta!
Miehet valmiina!
Pitäkää linja tiiviinä!
Jännittäkää! Irti!
Irti!
Ladatkaa uudestaan!
Rintama tiiviinä!
Jännittäkää! Irti!
Pysytään yhdessä!
Roma victor!
Uskotko että hän on kuolemaisillaan?
Hän on tehnyt kuolemaa jo 1 0 vuotta.
Ellei hän todella kuolisi, hän ei olisi kutsunut meitä.
Ehkä hänellä on meitä ikävä.
Entä senaattorit? Hän ei olisi kutsunut--
Hellitä!
En jaksa enää kuunnella juonittelujasi.
Hän on tehnyt päätöksensä.
Hän aikoo sen julistaa.
Hän nimittää minut.
Aivan ensimmäiseksi aion...
kunnioittaa häntä...
hänen ylhäisyydelleen soveltuvilla kisoilla.
Aivan ensimmäiseksi minä otan kylvyn.
Ylhäisyytenne!
Olemme melkein perillä.
Missä keisari on?
Rintamalla. Taistelu on kestänytjo 1 9 päivää.
Haavoittuneita palaa edelleen.
Hevoseni.
Hyvä herra...
Suukko?
Oletjälleen osoittanut urheutesi, Maximus.
Toivottavasti viimeistä kertaa.
Enää ei ole ketään jota vastaan taistella.
Aina on joku jota vastaan taistella.
Miten voin palkita Rooman suurimman kenraalin?
Päästä minut kotiin.
Ah, kotiin.
He kunnioittavat teitä, Caesar.
He kunnioittavat sinua, Maximus.
Jäinkö paitsi taistelusta?
Jäit paitsi sodasta.
Onnittelut, isäni.
Uhraan sata härkää kunniaksesi.
Säästä härät.
Juhli Maximusta, hän voitti.
Kenraali--
Rooma ylistää teitä, ja minä tervehdin teitä veljenäni.
Siitä on aikaa, ystävä.
- Ylhäisyytenne. - Isä--
Ottakaa käsivarteni.
Minun on aika lähteä.
Se Rooman loistosta.
Hieno taistelu...
Tervehdys, kenraali!
Jumalilla on huumorintajua.
Jumalat rakastavat teitä.
Takaisin parakkeihin, vaiko Roomaan?
Palaan kotiin. Vaimo, poika, sadonkorjuu.
Maximus maanviljelijä. Sitä on vaikea uskoa.
Lika lähtee käsistä helpommin kuin veri, Quintus.
- Tässä hän on. - Ylhäisyytenne.
Senaattori Gaius, senaattori Falco.
Varo Gaiusta. Hän kaataa korvaasi hunajaista myrkkyä...
heräätja huomaat hokevasi "Tasavalta!"
Miksei? Rooma perustettiin tasavallaksi.
Ja tasavallassa valta on senaatilla.
Mutta sehän ei toki teitä motivoi--
Tasavalta vai keisari, kenraali?
Sotilaalla on etuoikeus...
katso vihollistaan silmiin.
Armeijan avulla saisitte valtaa--
Varoitin sinua. Pelastan sinut heiltä.
Maximus.
Tulen tarvitsemaan hyviä miehiä.
Miten voin palvella?
Olette miesjoka osaa käskeä.
Kun käskette, teitä totellaan, ja taistelut voitetaan.
Senaattorit vain juonittelevatja pettävät.
Meidän täytyy pelastaa Rooma poliitikoilta.
Voinko luottaa tukeenne kun aika koittaa?
Palaan kotiin heti kun isänne sallii.
Sen olette toki ansainnut.
Pysykää silti kuulolla. Saatan tarvita teitä piankin.
Lucilla on täällä.
Hän ei ole unohtanut teitä.
Ja nyt olette suurmies.
Jos olisit syntynyt mieheksi...
sinusta olisi tullut kelpo caesar.
Isä...
Olisit ollut voimakas.
Mutta olisitko oikeudenmukainen?
Olisin juuri sellainen kuin opetitte.
Miten matka sujui?
Pitkä ja epämukava. Miksi kutsuitte?
Tarvitsen apuasi. Sinun ja veljesi.
Luonnollisesti.
Hän on aina rakastanut sinua.
Ja tulee...
tarvitsemaan sinua enemmän kuin koskaan aikaisemmin.
Politiikka sikseen.
Kuvitellaan hetki että olet rakastava tytär...
ja minä olen hyvä isä.
Mieluisaa kuvitelmaa.
Huomenta.
Tarvitsen kolme hevosta lisää.
Kaksi! Kolme!
Neljä!
Yksi! Kaksi!
Kutsuitte, Caesar?
- Caesar? - Kerrohan, Maximus...
miksi olemme täällä?
Rooman kunniaksi, herra.
Ah, niin.
Totta tosiaan.
Näetkö tuon kartan, Maximus?
Maailma jonka loin.
25 vuoden ajan...
vuodatin verta ja laajensin valtakuntaa.
Hallituskaudestani vain neljä vuotta on ollut rauhaa.
Neljä kahdestakymmenestä...
Ja miksi?
Kylvin tuhoa, en muuta.
Caesar, teidän elämänne--
Älä kutsu minua caesariksi.
Pyydän, tule.
Istu alas.
Puhutaan yhdessä...
niin kuin miehet.
Puhu, Maximus.
5000 miestäni sotii jäisessä mudassa.
3000 on haavoittunut...
2000 ei koskaan palaa.
En suostu uskomaan että he taistelivat turhaan.
Mitä sitten uskot?
He taistelivat teidän ja Rooman vuoksi.
Mikä on Rooma?
Olen nähnyt paljon muuta maailmaa.
Se on julma ja pimeä. Rooma on valo.
Et ole koskaan ollut Roomassa.
Et ole nähnyt mitä siitä on tullut.
Teen kuolemaa, Maximus.
Kun mies tulee tiensä päätökseen...
hän haluaa nähdä että elämällä oli tarkoitus.
Millaisena minut tullaan muistamaan?
Muistetaanko minut fi losofi na?
Sotilaana?
Tyrannina?
Vai olenko hallitsija joka teki Roomasta Rooman?
Kerran meillä oli unelma nimeltä Rooma.
Sen sai vain kuiskata.
Jos siitä puhui kovempaa, se katosi...
se oli niin hauras.
Pelkään ettei unelma kestä talven yli.
Maximus...
kuiskataan yhdessä...
sinä ja minä.
Sinulla on poika.
Kerro kodistasi.
Se on vaatimaton paikka Trujillon kukkuloilla.
Vaaleanpunaisia kiviä jotka lämpiävät auringossa.
Puutarha joka tuoksuu yrteiltä päivällä...
ja jasmiineilta illalla.
Aitana jättimäiset poppelit.
Viikunoita, omenoita, persikoita.
Maa on mustaa... Musta kuin vaimoni hiukset.
Rypäleitä etelärinteellä, oliiveja pohjoisessa.
Villit ponit leikkivät talon lähellä poikani kanssa.
- Miten pitkään olet ollut poissa? - 2 vuotta, 264 päivää ja tämän aamun.
Kadehdin sinua, Maximus.
Sinulla on koti jonka vuoksi taistella.
Vain yksi tehtävä...
jota pyydän ennen kuin palaat kotiin.
Mitä haluatte minun tekevän?
Haluan sinusta Rooman suojelijan kuolemani jälkeen.
Haluan että palautat vallan...
Rooman kansalle...
ja lopetat korruption joka halvaannuttaa kaiken.
Hyväksytkö tämän suuren kunnian?
Koko sydämestäni, en.
Maximus...
juuri siksi sinun täytyy hallita.
Mutta prefekti tai senaattori...
joka tuntee kaupungin ja ymmärtää politiikkaa--
Sinua ei lahjota.
- Entä Commodus? - Hän on moraaliton.
Olet tiennyt sen pojasta pitäen.
Commodus ei osaa hallita.
Commodus ei saa hallita.
Sinä olet se poika joka minulla olisi pitänyt olla.
Commodus hyväksyy päätökseni.
Hän tietää että sinä hallitset armeijaa.
Tarvitsen aikaa.
Ymmärrän.
Toivon saavani suostumuksesi auringon laskuun mennessä.
Syleile minua poikanani.
Ja tuo vanhalle miehelle toinen huopa.
Olet isäni suosiossa.
- Se ei aina ollut niin. - Monet asiat muuttuvat.
Monet, eivät kaikki.
Pysähdy, Maximus.
Haluan nähdä kasvosi.
- Näytät hämmentyneeltä. - Menetin monta miestä.
Mitä isä sinusta tahtoi?
Toivotti hyvää kotimatkaa.
Valehtelet.
Et ole koskaan osannut valehdella.
En koskaan vakuuttanut sinua.
Sinun ei koskaan tarvinnut.
Sotilaan elämä on yksinkertaisempaa.
Olenko mielestäsi sydämetön?
Mielestäni sinulla on selviytymisen lahjakkuus.
Maximus...
Onko todella noin tuskallista nähdä minut?
Olen taistelun uuvuttama.
Sinuun koskee nähdä isä niin hauraana.
Commodus uskoo isän julkistavan seuraajansa pian.
Palveletko veljeäni niin kuin palvelit isääni?
Tulen aina palvelemaan Roomaa.
Tiesitkö että...
muistan sinua rukouksissani.
Minäkin rukoilen--
Kuulin miehesi kuolemasta. Otan osaa.
Kuulin että sinulla on poika.
On, Lucius.
Melkein kahdeksanvuotias.
Samoin on minun poikani.
Kiitän sinua rukouksistasi.
Pyydän johdatusta esi-isät.
Siunattu Äiti, näytä minulle oikea suunta.
Siunattu Isä, ole vaimoni ja poikani turvana valppain miekoin.
Kerro heille että elän vain nähdäkseni heidätjälleen.
Esi-isät, kunnioitan teitä...
ja yritän elää elämäni opettamallanne arvokkuudella.
Cicero.
Hyvä herra.
Tuntuuko velvollisuuden täyttäminen vaikealta?
Joskus teen mitä haluan.
Loput ajasta teen mitä täytyy.
Saattaa olla ettemme pääsekään kotiin.
Oletko valmis tekemään velvollisuutesi Roomalle?
Olen, isä.
Sinusta ei tule keisaria.
Kuka viisaampi ja vanhempi ottaa paikkani?
Valta siirtyy Maximukselle...
joka hallitsee Roomaa...
kunnes senaatti on valmisjohtamaan.
Roomasta tuleejälleen tasavalta.
- Maximus-- - Aivan.
Oletko pettynyt päätökseeni?
Kirjoititte minulle kerran...
neljästä hyveestä.
Viisaus, oikeudenmukaisuus...
mielen lujuus...
ja maltillisuus.
Minulla ei ole niistä ainuttakaan.
Mutta minulla on muita hyveitä.
Kunnianhimo.
Se hyve saa ylittämään itsensä.
Keksin ratkaisuja, ja olen rohkea.
Ehkä en rintamalla...
mutta on muunkin lajin rohkeutta.
Uskollisuuteni perhettäni...
ja teitä kohtaan.
Mutta hyveeni ovat teille merkityksettömiä.
Aivan kuin en olisikaan poikanne.
Menet liian pitkälle.
Etsin jumalten kasvoja...
keinoa jolla voisin teitä miellyttää.
Yksikin ystävällinen sana...
yksikin rakastava syleily...
jolloin puristaisitte minua rintaanne vasten...
olisi tuonut auringon sydämeeni tuhanneksi vuodeksi.
Mitä minussa vihaatte niin paljon?
Ainoa mitä koskaan halusin...
oli kunnioituksenne, Caesar.
- Isä-- - Commodus.
Heikkoutesi poikana ovat...
minun epäonnistumisiani isänä.
Tule.
Isä!
Olisin teurastanut koko maailman...
jos olisitte rakastanut minua!
Keisari kutsuu teitä viipymättä.
Murehdi kanssani, veli. Suuri isämme on kuollut.
Miten hän kuoli?
Kuolema oli tuskaton.
Hengitys pysähtyi kesken unen.
Isä.
Keisari pyytää uskollisuuttasi, Maximus.
Tartu käteeni.
Tarjoan sitä vain kerran.
Quintus.
Hail, Caesar.
Tarvitsen senaattoreiden apua.
Herätä Gaiusja Falco.
Miekka.
Varovaisuutta, Maximus.
Miksi? Keisari murhattiin.
Keisari koki luonnollisen kuoleman.
- Miksi olet aseissa, Quintus? - Vartijat!
Pyydän, älkää taistelko.
Olen pahoillani, Caesar on puhunut.
Ratsastakaa auringon nousuun...
sitten tapatte hänet.
Katso minuun, Quintus!
Lupaa että huolehdit perheestäni.
Tapaat perheesi tuonpuoleisessa.
Polvistu.
Siunattu Isä, vartioi vaimoanija poikaani.
Kerro heiIIe ettäeIän vain nähdäkseniheidätjäIIeen.
Antakaa edes kunniallinen kuolema.
Sotilaan kuolema.
Joskus kuura tekee terän tahmeaksi.
Vartija!
- Mitenpitkään oIitpoissa? - 2 vuotta, 264päivääja tämän aamun.
Siunattu Isä, vartioi vaimoani ja poikaani vaIppain miekoin.
Kerro heiIIe ettäeIän vain nähdäkseniheidätjäIIeen...
vain nähdäkseniheidätjäIIeen...
kaikki muu on tuhkaaja iImaa.
Isä! Isä!
ÄIä kuoIe.
Tapaat heidätjäIIeen.
Et vieIä.
He puhdistavat haavasi.
Älä vielä kuole.
He syöttävät sinut leijonille.
Leijonat ovat arvokkaampia.
Onkojo parempi?
Puhdas, näetkö?
"Zucchabar, Rooman provinssi"
Proximo!
Vanha ystäväni.
Jokainen päivä on suuri kun sinä olet täällä...
mutta tämä päivä on onnekkain.
Kirahvitjotka möit minulle...
eivät pariudu.
Vain kävelevätja syövät...
mutta eivät pariudu.
Möit minulle...
kummalliset kirahvit.
- Tahdon rahani takaisin. - Ei tipu.
Teen sinulle tarjouksen.
Mistä?
Tule vilkaisemaan uutta karjaani.
Taisteleeko heistä kukaan? Kisa tulossa.
Jotkut ovat hyviä taistelemaan, toiset kuolemaan.
Tarvitset molempia.
Ylös.
Mikä on ammattisi?
Olin metsästäjä.
Toin hänet Karthagon suolakaivoksilta.
Istu alas.
Legioonalainen.
- Aavikolta. - Entä sitten?
- Hän on espanjalainen. - Otan kuusi.
- Maksan heistä tuhat. - Tuhat?
Numibialainen yksistään on kahden tuhannen arvoinen.
Nämä orjat mätänevät.
Se lisää makua.
Odota!
Voimme neuvotella.
Maksan 2000 miehistä...
ja 4000 pedoista.
Ystävähintaan.
Älkää viivytelkö!
Minä olen Proximo.
Seuraavien päivien ajan minusta tulee hyvin läheinen.
Viimeiset päivät surkeaa elämäänne olen läheisempi...
kuin se narttu joka toi teidät tähän maailmaan.
En maksanut teistä täyttä hintaa seuran vuoksi.
Maksoin jotta hyötyisin kuolemastanne.
Aivan kuin äitinne elämänne alussa...
minä olen elämänne lopussa.
Ja kun kuolette-- ja kuolemaan te tulette--
siirrytte tuonpuoleiseen...
gladiaattoreina...
ja teen teille kunniaa.
Punainen.
Keltainen.
Hyvä.
Punainen.
Espanjalainen.
Riittää tältä kerralta.
Hänen aikansa koittaa vielä.
Seuraava.
Espanjalainen.
Miksi et taistele?
Meidän kaikkien täytyy taistella.
Merkitseekö tuojumaliasi?
Eikö se suututa heitä?
Jumalat ovat puolellasi.
Punainen on jumalten väri.
Tarvitset heitä tänään.
Jotkut teistä ajattelevat etteivät viitsi taistella...
ja jotkut teistä eivät osaa.
Kaikki sanovat niin...
kunnes ovat areenalla.
Kuunnelkaa.
Tapa! Tapa! Tapa!
Työntäkää tämä toisen miehen lihaan...
ja yleisö hurraa teille.
Ja te...
saatatte rakastaa heitä...
juuri sen vuoksi.
Käytännössä--
olemme kaikki jo kuolleita.
Emme voi valita miten...
mutta voimme valita miten kohtaamme kuoleman...
niin että meidät muistetaan...
miehinä.
Vasemmalla, nostakaa kilpenne!
Oikealla, nostakaa miekkanne!
Tapa! Tapa! Tapa!
Pareittain, punainen ja keltainen.
Seuraava!
Vauhtia!
- Mene matkoihisi! - Et hallitse meitä, Commodus!
Hän palaa Rooman valloittajan elkein. Mitä hän on valloittanut?
Anna hänelle aikaa, Gracchus. Hän on nuori.
Hän saattaa tehdä hyvää.
Sinulle vai Roomalle?
Mene äitisi luokse, Lucius.
Lucius!
Äiti!
Hail, Caesar.
Senaattorit.
Rooma tervehtii uutta keisaria.
Uskolliset alamaisenne toivottavat tervetulleeksi.
Kiitos, Falco.
Toivoakseni uskolliset alamaiset eivät tulleet liian kalliiksi.
- Caesar. - Gracchus.
Rooma iloitsee paluustanne.
On paljon asioita jotka vaativat huomionne.
Järjestys, huomio!
Senaatti on laatinut protokollan...
jossa esitellään kaupungin monet epäkohdat...
alkaen terveydenhoidosta kreikkalaisessa korttelissa...
jolla ehkäistään ruton leviäminen.
Joten, jos Caesar--
Et taida tajuta, Gracchus.
Ongelman suuruuttako?
Isäni käytti jokaisen hetkensä...
perehtyen fi losofiaan ja kirjoihin.
Aamuyön tunteita hän luki senaatin lausuntoja.
Samaan aikaan ihmiset unohdettiin.
Mutta senaatti ovat ihmiset...
valittu puhumaan ihmisten puolesta.
Ne ihmiset eivät syö yhtä hyvin kuin sinä, Gracchus...
eikä ole sellaisia rakastajia.
Tunnen alamaiseni.
Ehkä olisitte niin hyvä ja opettaisitte meitä...
laajaan kokemukseenne nojaten.
Kutsun sitä rakkaudeksi.
Olen heidän isänsä.
Ihmiset ovat lapsiani.
Puristan heitä tiukasti rintaani vasten.
Oletteko syleillyt ruttoon kuolevaa, herra?
Jos vielä keskeytätte takaan...
että te tulette syleilemään.
Veljeni on hyvin väsynyt.
Jättäkää lista minulle.
Caesar tulee tekemään kaiken minkä Rooma vaatii.
Arvoisa rouva, kuten aina...
olen palveluksessanne.
Kuka julkeaa opettaa minua?
Senaatilla on paikkansa.
He vain puhuvatja puhuvat.
Pitäisi olla vain...
sinä ja minä...
ja Rooma.
Älä edes kuvittele.
Senaatti on ollut aina.
Rooma on muuttunut.
Keisarikuntaa hallitsee keisari.
Jätä ihmisille--
Heidän kuvitelmansa?
Heidän perinteensä.
Isän sota barbaareja vastaan...
hän myönsi sen turhaksi. Mutta ihmiset rakastivat häntä.
Ihmiset rakastavat voittoja.
Miksi?
He eivät nähneet taisteluja.
He eivät välitä Germaaniasta.
He välittävät Rooman suuruudesta.
Rooman suuruus.
Mikä sen on?
Se on idea--
suuruus.
Suuruus on visio.
Aivan niin, visio.
Etkö näe, Lucilla?
Annan heille vision Roomasta, ja he tulevat rakastamaan minua.
He unohtavat pian kuivien ukkojen seremoniat.
Annan ihmiselle heidän elämänsä kauneimman vision.
Punaista ja valkoista viiniä nautinnoksi!
Kisoja...
Sata viisikymmentä päivää kisoja...
Hän on ovelampi kuin uskoin.
Ovela.
Koko Rooma nauraisi hänelle...
elleivät he pelkäisi hänen vartijoitaan.
Pelkoja ihailu ovat väkevä yhdistelmä.
Luuletko todella että ihmiset vietellään näin?
Hän tuntee Rooman.
Rooma on mellastava väkijoukko.
Järjestä viihdettä, ja he unohtavat todellisuuden.
Riistä heiltä vapaus, silti he hurraavat.
Rooman sykkivä sydän...
ei ole senaatti.
Se on Colosseumin hiekka.
Hän tuo kuoleman...
ja he rakastavat häntä siitä.
Espanjalainen.
Viihdyttekö?
Ettekö viihdy?
Ettekö ole täällä tämän vuoksi?
Espanjalainen!
Mitä haluat?
Tyttö?
Poika?
Kutsuitte minut.
Niin kutsuin.
Olet hyvä, espanjalainen, muttet tarpeeksi hyvä.
Voisit olla loistava.
Tapan koska vaaditaan tappamaan.
Se riittää.
Ehkä provinssissa, mutta ei Roomassa.
Nuori keisari...
on järjestänyt kisanäytäntöjä...
isänsä...
Marcus Aureliuksen muistoksi.
Minua se huvittaa...
sillä se oli Marcus Aurelius--
kaikkitietävä Marcus Aurelius--
joka lakkautti kisat.
Viisi vuotta olen yrittänyt raapia kokoon elantoa...
kirpunsyömissä kylissä...
palaamme vihdoin sinne minne kuulumme--
Colosseumiin.
Näkisitpä Colosseumin, espanjalainen.
Viisikymmentätuhatta katsojaa...
seuraa miekkasi jokaista liikettä...
kuoliniskuasi odottaen.
Hiljaisuus ennen iskuasi...
ja meteli sen jälkeen.
Se nousee.
Se kohoaa ylös...
kuin myrsky.
Aivan kuin olisit ukkosen jumala.
Sinä olit gladiaattori?
Niin olin.
Voitit vapautesi?
Kauan sitten keisari...
antoi minulle rudiksen.
Se on puinen miekka.
Vapauden symboli.
Hän kosketti olkapäätäni ja olin vapaa.
Tunsitko Marcus Aureliuksen?
En sanonut tunteneeni. Hän kosketti olkapäätäni kerran.
Kysyit mitä haluan.
Minäkin haluan seistä keisarin edessä...
niin kuin sinä.
Sitten kuuntelet minua.
Ota opiksesi.
En ollut paras koska tapoin nopeasti.
Olin paras koska yleisö rakasti minua.
Voita yleisö puolellesi...
niin voitat vapautesi.
Aion voittaa yleisön.
Annan heillejotain mitä he eivät ole nähneet.
Menemme Roomaan yhdessä...
käymään verisiä taisteluita.
Imemme Rooman rintoja...
kunnes olemme lihavia emmekä jaksa enää imeä.
Sitten...
kun riittävästi miehiä on kuollut...
ehkä sinä saat vapautesi.
Käytä tätä.
Jossain tuolla...
on minun maani.
Minun kotini.
Vaimoni laittaa ruokaa.
Tyttäreni kantavat vettä joesta.
Näenkö heitä koskaan?
En usko.
Uskotko että näet heidät tuonpuoleisessa?
Uskon.
Mutta...
minä kuolen pian.
He eivät kuole vielä vuosiin.
Minun täytyy odottaa.
Mutta odottaisit?
Tottakai.
Minun...
vaimoni...
ja poikani...
odottavat minua jo.
Tapaat heidätjälleen.
Mutta et vielä.
Et vielä, ellei--
Ei vielä.
Tuolla se on.
Ulos.
Vauhtia, ulos!
Hyvä nähdä jälleen, vanha veikko.
Tuo minulle onnea.
Oletko koskaan nähnyt mitään tuollaista?
En tiennyt että ihminen voi moista rakentaa.
Voita yleisösi.
Sisäpuolelle!
Hän nukkuu hyvin koska häntä rakastetaan.
Tule, on myöhä.
Teen Roomasta kaikkien aikojen ihmeen.
Sitä Gracchusja ystävänsä eivät tajua.
Kaikki toiveeni halkovat pääni palasiksi.
Nauti tämä.
Ajankohta on oikea.
Voisin julistaa senaatin hajoamisen...
isäni kunniaksi järjestetyissä kisoissa.
Pitäisikö minun?
Onko kansa valmis?
Sinun täytyy levätä.
Pysytkö vierelläni?
Pelkäätkö vieläkin pimeää?
Pelkään.
Aina.
- Ole vierelläni tänään. - Tiedät etten voi.
Suutele minua edes.
Nuku veli.
Liikettä!
Ota minut.
Nyt riittää.
Keisari haluaa kisoja, enkä aio uhrata parhaita miehiäni.
Kansa janoaa verta ja keisari juottaa sitä heille.
- Saat Karthagon taistelun. - Karthagon teurastuksen!
Mikset mene vankilaan ja poimi varkaita?
Olemme tehneet sen.
Jos haluat valtakunnan parhaat gladiaattorit...
saat maksaa tuplahinnan.
Saat maksun josta sovittiin, tai sopimus raukeaa.
Eikö miellytä?
Voit ryömiä takaisin sontaläjään josta tulit.
Cassius, pyydän.
Oletteko sejota kutsutaan espanjalaiseksi?
Olen.
Teitä sanotaan jättiläiseksi.
Murskaatte miehen kallon yhdellä kädellä.
Miehen? En.
Pojan kylläkin.
- Onko Espanjassa hyviä hevosia? - Parhaat.
Tämä on Argento...
ja tämä Scarto.
Ne olivat hevosiani.
Ne vietiin minulta.
Pidän teistä espanjalainen. Pidän teille peukkuja.
- He antavat sinun katsoa kisoja? - Setäni sanoo että se vahvistaa minua.
- Mitä isäsi sanoo? - Isäni on kuollut.
Mestari Lucius, lähdetään.
Minun täytyy mennä.
Nimesi on Lucius?
Lucius Verus, isäni mukaan.
Laskekaa!
Claudius!
- Niin? - Lisää kilpiä!
Kun keisari saapuu...
tehkä hänelle kunniaa...
ja tervehtikää yhtä aikaa.
Älkää koskaan...
kääntäkö selkäänne keisarille.
Menkää ja kuolkaa kunnialla.
Tervehdys mahtava Caesar!
Caesar! Caesar!
Me kuolevat tervehdimme teitä!
Tänä päivänä...
palaamme pyhään antiikkiin...
ja luomme eteenne...
mahtavan Karthagon tuhon!
Zaman paljaalla tasangolla...
seisoi Hannibal barbaarin...
voittamaton armeija.
Julmat ammattisoturit...
eläimellisistä kansoista...
taipuivat...
armottoman...
tuhon alla.
Keisarinne...
ylpeänä esittää...
barbaarien lauman!
Onko kukaan ollut armeijassa?
Taistelin kanssanne Vindobonassa.
Sitten voit auttaa minua.
Mitä tahansa porteista tuleekin...
meillä on parempi selviämisen mahdollisuusjos pysymme yhdessä.
Ymmärrättekö?
Jos pysymme yhdessä, säilymme hengissä.
Keisari ylpeänä esittää:
Scipio Africanuksen legioona!
Kuolemaan!
Tapa! Tapa! Tapa!
Pysykää lähellä!
Pysytään yhdessä!
Yhteen!
- Miehesi ovat pian kuolleet. - Ei mitään mahdollisuutta.
Lukitkaa kilvet yhteen!
Suojautukaa!
Pitäkää suoja!
Yhdessä!
Hyvin tehty!
Pitäkää suoja!
Matalalla!
Juuri noin!
Hagen!
Tuo rivi vaunujen suuntaan! Tämä rivi pysyy kanssani!
Nopeasti!
- Vauhtia! - Nopeasti!
Maximus!
Yksi rivi! Yksi rivi!
Me voitamme!
Historian tuntemukseni on vähän hatara, Cassius.
Eikö barbaarien pitänyt hävitä Karthagossa?
Kyllä, herra.
Suokaa anteeksi.
Ei haittaa, nautin yllätyksistä.
Kuka hän on?
Kutsuvat häntä espanjalaiseksi.
- Tapaan hänet. - Kyllä, herra.
Tervehdys barbaareille!
Riviin! Aseet valmiiksi.
Pudottakaa aseenne.
Gladiaattori, keisari kysyy teitä.
Olen keisarin palveluksessa.
Nouskaa toki.
Olet maineesi veroinen.
Voitokkaampaa gladiaattoria tuskin löytyy.
Nuori mies väittää että olet uudesti syntynyt Hector, vai Hercules?
Mikset paljasta henkilöllisyyttäsi?
Sinulla on nimi?
Nimeni on Gladiaattori.
Miten julkeat näyttää minulle selkäsi?
Orja!
Riisu kypäräsi ja kerro nimesi.
Olen Maximus Decimus Meridius.
Pohjoisen armeijan komentaja...
Felix Legioonan kenraali...
oikean keisari Marcus Aureliuksen uskollinen palvelija.
Murhatun pojan isä...
murhatun vaimon aviomies...
joka saa kostonsa, tässä elämässä tai tulevassa.
Aseet!
Elä! Elä! Elä! Elä!
Vartijat, lepo!
Maximus! Maximus! Maximus!
Miksi hän on yhä elossa?
En tiedä.
Hänen ei pitäisi olla elossa.
Se vaivaa minua.
Se piinaa minua todella.
Tein mitä minun piti.
Jos isä olisi saanut tahtonsa, valtakunta olisi tuhon oma.
Tajuathan sen?
Mitä tunsit kun näit hänet?
En tuntenut mitään.
Hänhän haavoitti sinua syvästi.
Ei enempää kuin minä häntä.
Minulle valehdeltiin Germaniassa.
He kertoivat että hän on kuollut.
Jos he valehtelevat minulle, he eivät kunnioita minua.
Elleivät he kunnioita minua, miten he voivat minua rakastaa?
Sinun täytyy antaa joukkojen tietää...
että heidän valheensa...
ei jää rankaisematta.
Sisko parka...
en haluaisi olla vihollisesi.
Mitä aiot tehdä?
Tätä tietä.
Rikkaat rouvat maksavat hyvin sankareiden seurasta.
Tiesin että veljesi lähettäisi tappajan.
En aavistanut että hän lähettäisi parhaimman.
Maximus, hän ei tiedä.
Perheeni poltettiin ja ristiinnaulittiin elävältä.
- En tiennyt mitään-- - Älä valehtele!
Itkin heidän puolestaan.
Aivan kuten itkit isääsi?
Siitä päivästä lähtien olen elänyt pelossa.
Ei voi surra isäänsä veljensä pelossa.
Elää kauhussa päivän jokainen hetki...
koska poikasi perii vallan.
Miten olenkaan itkenyt.
Minun poikani...
oli viaton.
Niin on minunkin.
Täytyykö minunkin poikani kuolla ennen kuin luotat?
Mitä merkitystä on luotanko vai en.
Jumalat ovat sinut säästäneet. Etkö ymmärrä?
Tänään näin miten orjasta tuli keisaria mahtavampi.
Jumalat säästäneet?
Tehtäväni on huvittaa väkijoukkoja...
Sejuuri on valtaa.
Väkijoukko on yhtä kuin Rooma, jota Commudus luulee hallitsevansa.
Kuuntele minua.
Veljelläni on vihollisia, senaatti ennen kaikkea.
Ihmiset seurasivat häntä...
kunnes sinä tulitja nousit häntä vastaan.
He vastustavat häntä mutta eivät tee mitään.
On poliitikkoja jotka ovat omistaneet elämänsä Roomalle.
Varsinkin yksi.
Suostutko tapaamaan hänet?
Et taida ymmärtää.
Saatan kuolla tänä yönä, tai huomenna areenalla.
Minä olen orja!
En voi vaikuttaa mihinkään.
Tämä mies haluaa samaa kuin sinä.
Murhauttakoon sitten Commoduksen!
Tunsin kerran miehen...
jalon, periaatteiden miehen...
joka rakasti isääni...
ja isäni häntä.
Hän palveli Roomaa hyvin.
Sitä miestä ei enää ole.
Veljesi ansiosta.
Anna minun auttaa sinua.
Kyllä...
sinä voit auttaa minua.
Unohda että tunsit minut...
äläkä tule tänne enää.
Vartija! Rouva on lähdössä!
Maximus.
Johdit legioonia, voitit taisteluita.
Germaaniassa?
Monissa maissa.
Kenraali!
Nimelläsi on mahtava kaiku.
Hänen täytyy tappaa nimesi ennen kuin hän tappaa sinut.
Tuolla...
Senaattori Gaius.
Senaattori Gracchus.
En uskonut rahvaanomaisten kansanhuvien kiinnostavan.
En uskottele olevani kansanmies.
Yritän olla mies kansaa varten.
Caesar! Caesar!
Roomalaiset!
Antiokin neljäntenä päivänä...
juhlimme 64:ttä kisapäivää.
Majesteettimme armosta...
juhlistamme Rooman kansalle omistettua päivää...
historiallisella päätöstaistelulla.
Viiden vuoden poissaolon jälkeen...
Caesar tuo eteenne...
ainoan voittamattoman sankarin...
Rooman historiassa.
Legendaarisen...
Tigris Gallialaisen!
Hän tietää miten väkijoukkoa manipuloidaan.
Marcus Aureliuksella oli unelma Roomasta.
Tämä ei ole se unelma.
Marcus Aurelius on kuollut.
Me kuolevaiset olemme vain varjoa ja tuhkaa.
Varjoa ja tuhkaa, Maximus!
Antonius Proximon kuulusta harjoituskoulusta...
Caesar tarjoaa teille...
Aelius Maximuksen!
He pitävät häntä yhtenä omistaan.
Väki on ailahtelevaa. Hänet unohdetaan kuukaudessa.
Paljon nopeammin.
Olen järjestänyt asian.
Me kuolevat tervehdimme teitä!
Olemme puolellasi, Maximus!
Vedä! Vedä! Vedä!
Irti! Irti!
Tapa! Tapa!
Tapa! Tapa! Tapa!
Tapa! Tapa!
Maximus Armollinen!
Riviin, vartijat!
Mitä minä teen kanssasi?
Et yksinkertaisesti suostu...
kuolemaan.
Olemmeko niin erilaiset?
Tapat kun sinun täytyy...
aivan kuin minä.
Jäljellä on vain yksi tapettava.
Tee se sitten nyt.
Kuulin että poikasi...
vikisi kuin tyttö...
kun hänet naulittiin ristille.
Ja että vaimosi...
voihki kuin huora...
kun he raiskasivat hänet.
Uudestaan, uudestaan...
ja uudestaan.
Pöyhkeä elämäsi on pian lopussa.
Ylhäisyytenne!
Kenraali!
Cicero!
- Missä leirisi on? - Ostiassa.
- Rakastamme sinua, Maximus! - Ylistäkää voittajaa!
Kerro miehille että elän. Löydä minut!
- Liikettä! - Löydä minut!
Voivatko he kuulla sinua?
Ketkä?
Perheesi tuonpuoleisessa.
- Kyllä. - Mitä kerrot heille?
Kerron pojalleni...
että näen hänet pian...
ja että pitää kantapäänsä alhaalla ratsastaessaan.
Ja vaimolleni...
se ei kuulu sinulle.
Nyt he rakastavat Maximusta hänen armollisuutensa vuoksi.
Jos tapan hänet nyt, se tekee minusta julman.
Kokojuttu on painajainen.
Hän uhmaa sinua.
Hänen jokainen voittonsa on uhmaa.
Väkijoukko näkee sen, ja niin näkee myös senaatti.
Hänen jokainen elinpäivänsä lisää kansan voimantunnetta.
- Tapa hänet. - En.
En tee hänestä marttyyriä.
Minulle on kerrottu...
merikäärmeestä...
joka kohtaa vihollisensa hyvin erikoisella tavalla.
Se makaa merenpohjassa kuin haavoittunut.
Kun vihollinen lähestyy...
se makaa yhä liikkumatta.
Viholliset näykkivät palasia...
mutta käärme ei liikahda.
Joten...
makaamme liikkumatta...
ja annamme vihollisten purra.
Jokaista senaattoria on vakoiltava.
Cicero, en uskonut näkeväni sinua enää koskaan.
- Luulin että olit kuollut. - Läheltä piti.
- Miten pitkään miehet ovat Ostiassa? - Koko talven.
- Miltä he näyttävät? - Lihavilta ja tympääntyneiltä.
- Kuka heitä johtaa? -Joku typerys Roomasta.
Miten nopeasti he olisivat taisteluvalmiina?
Sinua varten huomenna.
Tee minulle palvelus.
Tule katsomaan kisoja.
Maximus voittaa keisarin.
Mitä teemme? Hän uhmaa jokaista.
Hyvänen aika!
- Hänet on voitettu! - Antakaa tietä!
Hyvä rouva, palvelin isäänne Vindobonassa.
- Sivuun! - Arvoisa rouva!
Palvelin isäänne Vindobonassa.
Menkää matkoihinne!
Palvelin kenraali Maximusta. Ja palvelen edelleen.
Seis.
Seis!
Hetkinen.
Kenraali suostuu tapaamaan poliitikkonne.
Uskollisuudestanne, sotilas.
Kiitos armollinen rouva.
Jättäkää meidät.
Senaattori Gracchus.
Kenraali.
Toivon että saapumiseni riittää vakuuttamaan...
että voitte luottaa meihin.
- Senaatti on takananne? - Senaatti?
Kyllä, voin puhua senaatin puolesta.
Voitte salakuljettaa minut ulos Roomasta?
Miten kauas?
Kaupungin muurien ulkopuolelle.
Siellä odottavat hevoset viedäkseen minut Ostiaan.
Armeijani on siellä.
Seuraavana iltana palaan 5000 miehen kanssa.
Mutta joukoilla on uudet komentajat...
jotka palvelevat Commodusta.
Jos mieheni näkevät minut elossa, he palvelevat minua.
Tämä on hulluutta.
Sataan vuoteen ei mikään armeija ole hyökännyt Roomaan.
En aio vaihtaa yhtä diktaattoria toiseen.
Puheiden aika on ohi, senaattori.
Entä voittonnejälkeen? Mitä sitten?
Teja 5000 soturianne poistutte?
Minä poistun.
Sotilaatjäävät turvaksenne...
senaatin komennuksessa.
Niinkö?
Kun Rooma on teidän, palautatte sen kansalle?
Miksi?
Se oli kuolevan miehen viimeinen tahto.
Tapan Commoduksen.
Rooma jää teidän käsiinne.
Marcus Aurelius luotti teihin.
Hänen tyttärensä luottaa teihin.
Minä luotan teihin.
Aikaa ei ole paljon.
Tarvitsen kaksi päivää...
niin olette vapaa.
Ja kenraali--
pysykääkin elossa--
tai minä kuolen.
Meidän täytyy lähteä.
Se ei tule toimimaan.
Keisari tietää liikaa.
Ja minulle...
tämä muuttuu vaaralliseksi.
Saatte palkkionne kun palaan.
Saatte sanani.
Sanasi? Entä ellet palaa?
Muistatteko mitä luottamus merkitsi?
Luottamus?
Kehen minä voisin luottaa?
- Tapan Commoduksen. - Miksi tahtoisin sitä?
Hän tekee minusta rikkaan.
Tiedän kyllä--
olet sanojesi mittainen mies.
Tiedän että kuolisit kunnian vuoksi.
Kuolisit Rooman vuoksi.
Kuolisit esi-isiesi muiston vuoksi.
Mutta minä toisaalta--
olen viihdyttäjä.
Vartija!
Hän tappoi miehen jolta sait vapautesi.
Vartijat, herra.
Pysähtykää!
Missä olet ollut?
Kutsuin sinua.
Veljeni--
Mikä on hätänä?
Onko Gracchuksella uusi rakastaja?
En tiedä.
Luulin että olit hänen lumoissaan.
Hän tartuttaa jokaisen.
Senaatin täytyy supistua...
ja hänen vuodattaa verta.
Hyvin pian.
Mutta ei tänä yönä.
Muistatko mitä isä sanoi kerran?
"Vain unelma...
pelokas unelma--
elämä on."
Uskotko että se on totta?
En tiedä.
Luulen että se on.
Vain sinä voitjakaa sen kanssani.
Avaa suusi.
Tiedät että rakastan sinua.
Ja minä sinua.
Ulos, kaikki ulos!
Liikettä!
Onnitteluni, kenraali.
Teillä on päättäväisiä ystäviä.
Veljeni vangitsi Gracchuksen.
Emme voi odottaa. Lähdet tänä yönä.
Proximo saapuu keskiyöllä ja vie sinut portille.
Palvelijasi Cicero odottaa hevosten kanssa.
Sinäköjärjestit kaiken?
Kyllä.
Otat liian suuren riskin.
Minulla on paljon pelissä.
Sinulla ei ole mitään pelissä.
Rakastat poikaasi. Olet voimakas hänen vuokseen.
Olen väsynyt olemaan voimakas.
Veljeni vihaa koko maailmaa, ja sinua eniten.
- Koska isäsi valitsi minut. - Ei.
Koska isäni rakasti sinua.
Ja koska minä rakastin sinua.
Kauan sitten.
Olinko erilainen silloin?
Nauroit enemmän.
Olen ollut yksin koko elämäni...
paitsi sinun kanssasi.
Minun täytyy mennä.
Niin täytyy.
Siitäs saat...
Sainpas sinut!
Eikö ole liian myöhäistä leikkiä legioonalaista?
En ole legioonalainen.
Olen gladiaattori.
Gladiaattori?
He taistelevat vain kisoissa.
Etkö mielummin olisi suuri soturi kutenJulius Caesar?
Olen Maximus, Rooman pelastaja!
Rooman pelastaja?
Kuka niin sanoi?
Missä Lucius on?
Keisarin kanssa.
- Hän ei voinut. - Kyllä voi.
Hän otti sen korista...
puristi sen rintaansa, sydämensä päälle.
Se puri häntä rintaan?
Kyllä.
Katsos Lucius, joskus kuninkaalliset naiset...
tekevät outoja asioita rakkauden vuoksi.
Minusta se on typerää.
Niin minustakin.
Liity seuraamme, sisko.
Olen lukenut Luciukselle.
Minäkin olen lukenut.
Viisas pieni poika. Sinusta tulee hyvä keisari.
Olemme lukeneet Markus Antoniuksen retkistä Egyptiin.
Kuningatar tappoi itsensä käärmeellä.
Odota kun kuulet mitä esi-isillemme tapahtui.
Jos olet oikein kiltti, kerron keisari Claudiuksesta.
Hänet petettiin...
kaikkein lähimpien toimesta...
omaa verta ja lihaa.
He supisivat pimeillä käytävillä...
liikkuivat öisin...
muodostivat salaliiton...
ja juonittelivat.
Mutta Claudius aavisti että jotain oli tekeillä.
Hän tiesi että muurahaiset ahersivat...
Yhtenä iltana hän istahti yhden heistä seuraan...
katsoi häneen...
ja sanoi...
"Kerro mitä olet puuhaillut...
pikku muurahainen...
tai tapan kaikkein rakkaimpasi.
Katsot kun kylven heidän veressään."
Keisarin sydän oli murtunut.
Pieni muurahainen oli haavoittanut häntä syvemmin...
kuin kukaan muu.
Mitä luulet että tapahtui?
En tiedä, setä.
Pikku muurahainen kertoi kaiken.
Avatkaa, keisarin nimessä!
Proximo!
Avatkaa portit keisarin nimessä!
Portit auki!
Portit auki, Proximo.
Haluatko kuolla, vanhus?
Tässä.
Kaikki on valmiina.
Näyttää että olet voittanut vapautesi.
Onko sinusta tulossa hyvä mies?
-Juba. - Keisarin viholliset kuolevat!
Avatkaa portit!
Vetäkää!
Muodostakaa linja vasemmalle!
Olkaa varovaisia, tarvitsen vain sekunnin.
Ellette tahdo ottaa osaa, palatkaa selliinne.
Odotamme sinua tässä, Maximus.
Voima ja kunnia.
Tähdätkää!
Varjoa ja tuhkaa.
Anna anteeksi.
Se on tehty.
Entä sisarenpoikani?
Entä hänen äitinsä?
Pitäisikö heidän kokea sama kohtalo?
Vai olisinko armollinen?
Commodus Armollinen.
Lucius pysyy kanssani.
Ja jos hänen äitinsä...
vilkaiseekaan minuun...
hiukankaan halveksien...
Lucius kuolee.
Jos hän päättää...
ryhtyä jaloksi...
ja riistää oman elämänsä...
Lucius kuolee.
Mitä sinuun tulee...
tulet rakastamaan minua...
kuten minä rakastin sinua.
Synnytät minulle perillisen...
puhtainta verta...
niin että Commodusjälkeläisineen...
on vallassa tuhat vuotta.
Enkö olekin armollinen?
Kansa haluaa sinut.
Kenraali...
josta tuli orja.
Orja josta tuli gladiaattori.
Gladiaattori joka uhmasi keisaria.
Koskettava tarina.
Mutta ihmiset haluavat tietää miten tarina päättyy.
Vain loistokas kuolema kelpaa.
Mikä olisikaan loistokkaampaa...
kuin haastaa keisari itse?
Taistelisitko minua vastaan?
Miksipä en?
Luuletko minun pelkäävän?
Luulen että olet pelännyt koko elämäsi.
Toisin kuin Maximus Voittamaton, joka ei tunne pelkoa?
Tunsin miehen joka sanoi "Kuolema hymyilee kaikille.
Voimme vain hymyillä takaisin."
Haluaisin tietää...
hymyilikö ystäväsi kuollessaan?
Sinä tiedät paremmin.
Hän oli sinun isäsi.
Tiedän että rakastit isääni.
Niin rakastin minäkin.
Se tekee meistä veljet.
Hymyile minulle, veli.
Pukekaa haarniska ja peittäkää haava.
Kehään!
Miekka, Quintus!
Anna miekkasi!
Miekka! Antakaa miekka!
Miekat tuppeen!
Vapauttakaa mieheni.
Senattori Gracchus palautetaan valtaan.
Oli unelma nimeltä Rooma.
Se toteutetaan.
Nämä olivat Marcus Aureliuksen toiveet.
Vapauttakaa vangit!
Lucius on turvassa.
Mene heidän luokseen.
Olet kotona.
Onko Rooma yhden hyvän miehen elämän arvoinen?
Uskoimme niin kerran.
Uskotaan niin jälleen.
Hän oli Rooman sotilas.
Kunnioittakaa häntä.
Kuka auttaa minua kantamaan?
Nyt olemme vapaat.
Tulen näkemään sinutjälleen.
Mutta en vielä.
En vielä.